The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 3 =
Декември 2012 г. Сеул
Репортер Пак!
Къде отиде?
Репортер Пак!
- Няма го тук.
А къде е? Трябваше да се запознае с текста.
Президент Ким Йонг Сам отговаря на бившия президент Ро Де У
21 декември 1992 г.
Репортер Пак!
Казват, че водещият е изчезнал. Как така?
Търсим го. - Репортер Пак!
Да, оставил е телефона си.
Наистина ли се е изпарил?
5 минути до ефир. Намерете го веднага!
Кой е още тук?
Ти ще го заместиш.
Аз ли? - Отивай и сядай!
Юн Сок Хун ще го замести. Поправете текста, моля!
Променете началната част.
Ей! Бързо ми донеси сценария.
Намерихте ли го? - Екип "Хималаите"!
Водещ ще е Юн Сок Хун, а не Пак Сон У.
Отбележете. - Какво става с Пак Сон У?
Къде е изчезнал?
Как е вашето име?
Пак Сон У!
А вие кой сте?
Как пейджърът ми попадна във вас?
Ало.
Вие сте ученик в гимназия Мьонгджин, клас 205…
Пак Сон У?
Откъде знаете?
Кой сте вие?
Господине, кой сте? Откъде ме познавате?
Познавам те, защото…
Аз съм ти.
Какво каза?
Ало.
Пак Гън Хье! Първата жена президент!
Репортер Пак! Какво правите тук? Ние ви търсим.
Сок Хун ви замества. Трябва да побързате!
Наистина ли бях изчезнал?
Моля? - Наистина ли ме нямаше тук?
Какво имате предвид? 10 минути не можем да ви намерим.
Внимание! Последна реклама.
Готови сме.
Намерихме Пак Сон У! Той е вече в студиото.
Това копеле! - Мамка му!
А надписите? - Върнете ги обратно.
Промяна на субтитрите. Водещ е Пак Сон У.
5 секунди… 3! 2! 1!
Водещ! - Добър вечер.
Продължаваме да следим полемиката
от интервюто с председател Че Чин Чол.
Днешният ден в много отношения беше труден за "Вечерни новини".
Предполагам за председател Че, също.
След прегледа на всички новини, ще чуете нова информация по темата.
Днес сме ви подготвили специален епизод.
Първо ще говорим за клиника "Мьонгсе"
и за завръщането на председател Че Чин Чол.
Също така, ще обобщим събитията досега.
Репортаж на репортер Ким Бом Сок.
30 секунди до 7 видео. След минута - Анапурна.
Ало? Ало?
Какво, по дяволите?
Намери ли си пейджъра? - Този човек каза,
че пейджърът ми е в него, а после изведнъж затвори.
И изглежда, че добре ме познава. Не е ли страховито?
Набери го пак.
Откъде е този звук?
Простете, от мен е.
Репортер Пак, това пейджър ли е? Още ли го ползвате?
Последна фраза.
Водещ!
Да сменим темата. Пак Йонг Сок не успя да покори връх Анапурна.
Но групата на Хе Сънг Хо възнамерява да го покори.
Утре сутрин те тръгват от базовия си лагер.
Да чуем сега специалната ни снимачна група на Анапурна.
Репортер Чу Мин Йонг.
Да, ние се намираме на 4130 м. надморска височина
в базовия лагер "Анапурна".
Възхищавам се на смелостта ви. Кажете ни какво се случва там.
Експедицията ще напусне утре сутрин в 1:00 ч. местно време.
Алпинистите са тук от преди 10 дни,
но са принудени да чакат благоприятно време.
Днес те най-накрая ще потеглят.
Преди да приветстваме резултатите, трябва да проверим как са постигнати
и нарушени ли са етичните норми. За съжаление малко хора ги спазват.
Значимите постижения на "Мьонгсе" са със съмнителни морални процедури.
Да видим как новата администрация на Пак Гън Хье ще се отнесе.
Гледахте "Вечерни новини". От мен приятна вечер!
Председателю, относно брата на Пак Сон У…
Как е умрял?
По време на изкачване на Хималаите. - Хималаите?
Починал е преди година, но тялото е припознато наскоро.
Починал е, докато се е изкачвал?
Той?
Добра работа! - Добра работа!
Благодаря на всички! - Слушай, какво се случи?
Дори смениха субтитрите с името ми. - Съжалявам. Извини ме.
Разбра ли? - За пейджъра ли?
Да. Моделът е пуснат през 92-ра и е спрян от производство през 95-та.
Номерът е записан на… - Да не би на…
учебен център "Доксан"? - Как разбрахте?
Наистина ли е на учебен център "Доксан"?
Да.
От 1991-ва до 2001-ва номерът се е водил
на учебен център "Доксан" в град Сонгбок.
А защо трябваше да проверявам, след като сте знаели?
Сега си спомних.
Ходих там всеки ден. - Какво?
Помниш кога си загубил пейджъра си?
Да! Тъкмо бяхме влезли в гимназията. Помниш ли центъра "Доксан".
Взе ми го един мъж, работещ там. Не ми се представи, но ме познаваше.
Още казах, че е страховито. Не помниш ли?
Мъжът, който ти е взел пейджъра?
Брат, помниш ли, каза ми, че крадец е разбил аквариума у вас?
Може ли той да е взел пейджъра ти?
Мислиш ли? - Каза, че си го оставил у дома.
Не ти ли се струва странно?
Той е!
Пейджъра не го ли взе крадецът, който разби аквариума ви?
Спомняш ли си? - Да! Тогава ти го търси навсякъде.
Също подозираше, че той е убил баща ти.
Наистина ли си спомняш?
Смешно ли е?
Как е възможно?
По-трудно е за вярване от диагнозата ми.
Какво? - Ще ти кажа, когато съм сигурен.
И не мисли, че съм се побъркал.
Защото не можем едновременно да сме се побъркали.
Ало. Ей!
За какво говореше той?
Нима наистина…
Чао! - Чао, тръгвам. До утре.
Сон У? - Аз съм, мамо!
Батко!
Ти ли си?
Сега ли се прибираш? - Да. Слушай!
Наистина имах странна случка днес! Помниш ли, че си загубих пейджъра?
Някакъв човек ми се обади, че го е намерил.
И знаеш ли какво ми каза? - Сон У! Ела долу.
Защо? - Баща ти иска да те види. Слез.
Добре.
Ще почакаш ли? Трябва да чуеш това! Яка история е!
Ю Джин, любов моя,
това е моето последно писмо, което изпращам до теб.
Излизаш ли?
Да, ти си лягай. - Ще закъснееш ли?
Исках да ти разкажа! - Ще ми разкажеш после.
Вие сте Пак Сон У, ученик в гимназия "Мьонгджин", клас 205?
Откъде знаете?
Господине, кой сте? Откъде ме познавате?
Познавам те, защото…
Аз съм ти.
Какво наистина означава това?
Страховито е!
Днес отново се обадих на човека, който ми е взел пейджъра.
Попитах го кой е, а той каза нещо смешно:
"Аз съм ти".
Какво означава това?
С какво се занимаваш, братле? Какво търсиш?
Нима на теб не ти липсва миналото?
Искам да живея както преди.
Тогава се върни у дома.
Сега е различно. Мама е болна, татко го няма.
И това не е всичко.
Друго имах предвид, като казах "както преди".
Говорих за това как живяхме.
В миналото, когато бяхме наистина щастливи.
5 януари 2012 г.
Най-накрая съм на мястото.
Дали ще ги намеря?
Вила "Маруна", стая 201. Под матрака откъм прозореца.
Той е оставил 9 ароматни пръчки.
Толкова се страхувах за камерата. Ако бяхме задържали новините?
Дори обективът й замръзна после.
Но изгледът там е страхотен! - Наистина!
Според мен, заслужаваме награда за хубавия репортаж!
Но казаха, че директорът дума не е обелил.
Улучихме лош момент! Нямаме късмет!
Заради президентските избори, а и стволовите клетки…
Не мога да повярвам, че сме на 5 място!
Всичко е заради гаджето й.
Ако Пак Сон У не беше направил интервюто…
Халюцинирането му се влошава. Често срещано е при тази болест.
Халюцинация? - Връща се към юношеските си времена.
Затова и закъсня за новините снощи.
Трябва незабавно да напусне. Може да направи нещо лошо.
Знаеш ли, че Сон У замина за там?
Къде, тук ли? Аз още съм в Непал.
Точно за Непал замина. Взе си отпуск. - Защо?
Ще търси нещо оставено от брат му. Но не каза какво.
Мисля, че е в делириум, но не можах да го спра.
Наистина съм притеснен.
Провери ли какво ще е времето утре?
А данните? - Да, всичко направих.
Стойте тук! - Какво става?
Тогава какво мога да направя?
Какво да правиш ли?
Да, какво мога да направя за него?
Не знам…
Прави каквото поиска той.
Защо ми е толкова важна усмивката ти?
Опитвам се с всички сили да бъда весел.
Но често ми се струва, че просто ще се разплача.
За мен това не е просто една усмивка. Тя е всичко за мен.
Къде бързаш? За тоалетната ли?
Постоянно го прави. Вече й е навик.
С тези очила не изглеждаш добре. Свали ги.
Търсиш ли ме? Аз съм точно тук.
Мислих, че си си тръгнала снощи. - Изпуснах полета.
Защо пишеш съобщения, щом ме виждаш?
Има любопитни хора наоколо, не искам да притесняват гаджето ми.
Аз ли съм гаджето ти?
Че не се ли срещаме?
Мислех, че съм отхвърлен.
Почувствах се зле, приеми ме отново.
Благодаря, но няма да стане.
Наранено е егото ти ли? Плачеш ли?
Защо да го правя?
Отхвърлен си от момичето, в което си влюбен от 5 години.
Да не се побърка?
Ще си я получиш обратно, недей да плачеш повече.
Хайде, нека те прегърна.
Добър ден, г-н Пак. Радвам се да ви видя.
Здравейте. Момент само. - Добре.
Трябва да вървя. Ще се видим в Сеул.
Ти защо…
Забавно е да се пишат безсмислени съобщения от време на време.
Не знам защо, но ме правиш щастлив. Благодаря.
Вила "Маруна"?
"Маруна"… "Маруна".
Беше в началото на маршрута. - В началото ли?
А, тази ли вила "Маруна"? Отдавна е затворена.
И пътя до там е затворен, имаше много инциденти.
Това вече го знам.
Анапурна, вила "Маруна".
Прочетох в интернет, че е затворена през 2002-ра.
Тогава защо? Има и други добри хотели.
Настаняването не е проблем…
Просто трябва да разбера къде е сградата.
Просто ми намерете някой, който е запознат с района.
Добре.
22 декември 2012 г.
Първото ми съобщение до приятеля ми Хан Йонг Хун.
Докладвам за събитията напоследък, за да не мислиш, че е от болестта.
Ако с мен нещо се случи…
моля те, изслушай това и се опитай да ме разбереш.
Какво се случва с мен и какво съм на път да направя.
Няма да отнеме много време. Просто изчакай.
Ще бъдеш шокиран.
Моля те, наистина трябва да ми повярваш!
Загубих брат си, защото не го приемах насериозно.
Йонг Хун, мисля, че брат ми умря, търсейки машина на времето.
Неговите записки са неясни и непълни.
Едно е сигурно. Той е получил ароматна тамянова пръчка,
която може да го върне 20 години назад във времето.
Споделили са му една тайна.
След като един човек спаси семейството си…
той напусна и остави девет пръчки тамян.
Скрил ги е точно там. На това място.
В миналото. През януари 1992-ра.
Сега е януари, 2012 г.
Минали са вече 20 години, откакто той тръгна за Хималаите.
Ако искате, можете да получите тези 9 пръчки.
Баща ми почина на 30 декември 1992 г.
9-те ароматни пръчки са оставени през януари 1992 г.
За брат ми това е било истинско чудо.
Всички казват, че съм се побъркал. Но аз не съм луд.
Аз бях прав. Винаги съм бил.
Ще променя всичко. Всичко!
Той е тръгнал направо за Анапурна.
Приближил се е до мястото, където някога е била вила "Маруна".
Искал е да намери ароматните пръчки, скрити под матрака до прозореца.
Но е започнала снежна буря.
Тя не му е дала шанс дори да запали ароматната пръчка.
Ей, Сон У! Давай, движи се!
Трябва да бързаме! - Чакай.
Знаеш ли, по това време на годината може внезапно да започне снежна буря?
Ставай, да вървим!
Мисля, че почти стигнахме.
Но сега има толкова сняг, че не знам точното място.
Ако снегът не беше толкова дълбок,
можехме да види поне останките от основите.
А някакъв друг ориентир има ли?
Всичко е покрито със сняг. Чакай тук, ще отида да погледна набързо.
Йонг Хун. Дори ако всичко е от болестта ми, само заблуда…
аз трябва да повярвам.
Мисля, че това е единственият начин да почета смъртта на брат си.
Знам, че звучи глупаво,
но инстинктът ми на репортер, ми казва, че не е фантазия, а истина.
Дължината на ароматната тамянова пръчка е 30 см.
Времето, за което трябва да изгори напълно, е 30 минути.
На мен ми остана една трета, само 10 см.
Това са максимум 10 минути.
Ако не намеря пръчките дотогава, шансът ми ще бъде загубен завинаги.
1992 г Вила "Маруна"
Здравейте.
Здравейте! - Здравейте, добре дошли.
Имате ли резервация? - Търся приятеля си.
Може ли да ми кажете къде е стая 201? - Разбира се! Там горе.
Добре, благодаря.
Кой е?
Простете, госпожо. Преди вас бях наел тази стая.
Мисля, че съм забравил нещо в нея.
Ще ми разрешите ли да вляза набързо и да го намеря?
Един момент, моля.
Казах, един момент. - Госпожо, моля отворете вратата!
Много е спешно! - Преобличам се сега!
Дайте ми 5 мин!
Какво правите? - Съжалявам, госпожо.
Просто нямам време.
Под матрака откъм прозореца.
Ей! Какво мислиш, че правиш?
Виж, почакай! Недей… Позволи ми да обясня!
Съжалявам, че нахлух с взлом.
Но намерих каквото търсих.
Този е луд. - И съм готов веднага да напусна.
Успокой се, човек. Успокой се.
Какво, по дяволите, правиш?
Съжалявам! - Какво става?
Отдръпни се да мина, бързам.
Спрете го! Спрете го!
Една, две, три, четири…
Девет ароматни пръчици, които е оставил.
Девет.
Да!
Къде беше? Помислих, че съм те загубил!
Казах ти, инстинктът ми на репортер ми казва, че не е фантазия, а истина.
Слязохте по-рано, отколкото очаквах. - Да.
Намерихте ли нещото? - Намерих.
Това е добре.
Това ли е търсената вещ? - Не, намерих я случайно.
Намерили сте тази плоча в планината?
Точно така. Готина музика.
Помните ли кога излезе филмът? - Кога ли?
Кога беше това? - Зимата на 1992 г.
1992 г? Сериозно ли е толкова стара?
Имате спомени от тогава?
Да, защото го гледахме
с моята първа приятелка в киното по Коледа на 1992 г.
Точно така! Да, зимата на 1992 г.
1992 г. Спомням си как навсякъде се чуваше песента…
по всички улици на града.
Всъщност, Уитни Хюстън не почина ли скоро?
Знаел си, че ще дойда ли?
Какво? - Вратата беше отворена.
Ти не замина ли днес? - Избягах от летището.
Излъгах, че съм забравила нещо.
Открих те чрез "Коли под наем". Те ми дадоха адреса.
Харесва ли ти роклята ми? Днес я купих.
Тук няма хубави магазини за дрехи.
Подходяща ли е за меден месец? - Меден месец?
Въпреки че ми е писнало от Хималаите, нямам друг избор.
За сметка на това ще е запомнящо.
Едва ли някой идва на Хималаите на меден месец.
Искаше да се оженим за 3 месеца? Давай да го направим.
Каза, че нямаш време. И двамата сме заети.
Да пропуснем сватбата и да започнем от медения месец.
Нямам против 3-те месеца, имам време. Ще ги дам на един нещастен човек.
Бързо ще минат. Както каза, аз нямам какво да губя.
После отново ще съм свободна, така че няма проблем.
А майка ти знае ли, какво ще правиш?
Отдавна е вдигнала ръце от мен. Вече не я интересува.
Горещо е.
Вижте го само, Пак Сон У е нервен.
Шокира ли се? Или се трогна?
Мислил си, че ще умреш сам. Но имаш късмет.
Изглежда, все пак не си толкова нещастен.
Колко високомерно.
Станала си толкова самоуверена, защото ти позволих ли?
Това съчувствие ли е?
Аз просто…
Просто… ти казваше, че ти харесват моите безсмислици…
Затова се държах по този начин.
Какво тогава искаш?
Какво да направя за теб?
Глупачка! Уплаши ли се.
Трябваше да се придържаш към сценария. Защо спря?
Още много има да се учиш.
Повтарям ти, така няма да получиш признание.
За 5 години не се ли научи?
Значи, това е нашият меден месец?
Каза, че сватбата не е задължителна?
Няма да стоим като статуи, сякаш семействата ни са уредили брака ни.
Какво? Ти…
Ние сме на меден месец.
Не искаше ли точно това? Тогава играй ролята си докрай.
Не мислиш ли, че 3 месеца е прекалено кратък срок?
Какво ще кажеш за 3 години?
Не… Хайде бракът ни да продължи 30 години.
30 години е добре!
Ще бъдем заедно, докато един от нас не реши да се разделим.
Как ти се струва?
Искаш да кажеш, че мислиш да започнеш терапия?
Тогава, аз ще те поддържам. - Знам ли?
Ако не умра, това не важи ли?
Да се обзаложим ли кой ще живее по-дълго?
Нищо не се знае.
Глупачето ми, ето, че те получих.
Сега няма да те пусна.
Защо дойде тук?
На меден месец.
Наистина ли? - Тайна.
22 декември 2012 г. Второ съобщение.
Все още не мога да повярвам на късмета си.
Продължавам да се страхувам, че халюцинирам.
Но пред смъртта, всичко ми се струва просто и ясно.
Вярвайте в чудеса, в които искате да вярвате.
Обичайте, когото искате да обичате.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013